Између фикције и збиље, између историје и мита: Медеја. Гласови Кристе Волф, Рецепција њене приче - (Serbia), Lada Stevanović (Гласник Етнографског института САНУ, 2010)
Једна од најшокантнијих, најнеразумљивијих и истовремено најинспиративнијих трагедија из грчке антике јесте Еурипидова Медеја. Ова драма има богату и дугу историју адаптација које су увек представљале пресек између античког текста, са једне стране, и читања аутора/ауторки, са друге, а то је зависило од културног и политичког контекста у коме су уметници изнова ишчитавали и стварали своју Медеју. Иако већина адаптаци ја припада позоришној продукцији, за тему овог рада одабрала сам књижевно дело, роман Медеја: гласови, Кристе Волф. У првом делу бавићу се реконструкцијом античког контекста и значењем Еурипидовог текста из перспективе антропологије антике, а у другом делу ћу се посветити адаптацији Волфове: начинима на које ауторка пише своју Медеју, као и разлозима који су Волфову навели да приђе тексту управо на начин који је одабрала, главној вези између верзије Волфове и старијих верзија, као и интелектуалној и социјалној клими у којој је Медеја Кристе Волф настала. Фокус истраживања биће усмерен на ишчитавање конструкције другости, рода и родних улога, тј. на анализу њиховe конструкције – у грчкој антици, када је Еурипидова драма написана, али и у немачком тј. европском контестку краја двадесетог века у коме је Медеју изнова написала Криста Волф покушавши да преиспита и деконструише предрасуде о женама које из ових прописаних улога проистичу.  Кључне речи: Медеја, Друго, жена, странкиња, глас